Resync: Xenzai[NEF]
Martin... før oss hjem.
Donovan, se!
- Det er Diana. - Hun slipper unna.
Ikke skyt!
Bildene dere ser kommer direkte via satellitt, -
- det første jubileet for dagen da de besøkende ble drevet vekk fra jorden.
Jeg er i Los Angeles på Club Creol, der motstandshelten Elias Taylor-
- står som vert for feiringen av sin nye og suksessrike kabaret.
Jeg er også teknisk rådgiver for filminnspillingen av "Øgledreperen".
- Hvordan kunne jeg glemme det? - Jeg lanserer også et skomerke...
- ... "Spacebusters - for romhelter." - Var det noe mer?
Jeg har en hilsen til mine venner: Hvis dere trenger hjelp, kom til meg.
Det gjør de sikkert. Og nå over til det beslaglagte moderskipet-
- for å kikke på den teknologiske utviklingen etter frigjøringen.
Jeg står her med Nathan Bates, sjef for Science Frontiers-
- og tidligere motstandsledere dr. Julie Parrish og Mike Donovan.
Science Frontiers masseproduserte jo bakterien til motstandsbevegelsen-
- under de besøkendes okkupasjon. Hvorfor tok dere en slik enorm risiko?
Dr. Parrish er flink til overtale folk.
Hun fikk ansvaret for prosjektet når regjeringen gav oss kontrakten.
De besøkendes kultur var velutviklet. Hun skal avsløre deres hemmeligheter.
Vi har et spesielt arbeidsforhold.
Hun bekymrer meg. Jeg elsker henne, men hun virker så reservert.
Hun lærer seg de menneskelige følelsene. Du må gi henne litt tid.
Men hun er annerledes. Alt er annerledes nå.
Det vet jeg, men det verste er over nå. Dra til Santa Cruz et par dager.
- Er det sikkert at det går bra? - Ja visst, vi klarer oss.
Der ser vi Elizabeth. Stjernebarnet. Halvt menneske, halvt besøkende.
Vi skal prøve å lande og få en prat med henne.
Hvorfor kan de ikke la oss være i fred.
Det er som om vi blir presset bort.
Vi blir presset bort fra bakken.
Bra jobbet, Martin. Du er den beste assistenten jeg har hatt.
- Har du tenkt å begynne som nyhetsanker? - Nei, det er showbusiness.
Jeg er reporter.
- Vent, Mike! - Vi sees utenfor.
- Er alt i orden? - Hvordan det?
- Du virket irritert ved intervjuet. - Jeg er ikke så nær venn med Bates.
Undersøkelsen av moderskipet har trukket ut.
Dianas sikkerhetskode er ikke knekt. Det er så mye vi ikke vet ennå.
Omvendingsprosessen for eksempel.
Har du hørt fra Sean igjen?
Nei, men jeg hørte fra skolen i Ojai.
Har du dårlig samvittighet for at du sendte ham dit?
Han trenger min hjelp. Jeg har tenkt å dra dit i helgen.
Unnskyld, jeg glemte lørdagen.
- Jeg får gjøre det godt igjen - Det sa du sist også.
Hva gjør du?
Det er jo frigjøringsdagen. Du skal bli frigjort...
Der ser vi Elizabeth. Stjernebarnet. Halvt menneske, halvt besøkende.
Vi skal prøve å lande og få en prat med henne.
Det er som om vi blir presset bort. Vi blir presset bort fra bakken...
Der så dere hva som skjedde når vi forsøkte å intervjue Stjernebarnet.
Og nå over til Keith Chavez og Dianas kommende rettssak.
Ikke siden Nürnberg-rettssaken etter andre verdenskrigen...
- Mr. Tyler er her, Mr. Bates. - Send ham inn.
Jeg trodde dere feiret frigjøringsdagen.
Jeg sluttet å feire for et år siden.
Og begynte bygge opp et sikkerhetsbedrift.
- Nei takk. - Alltid like korrekt, Mr. Tyler.
Akkurat som dine hemmelige operasjoner i Sentral-Amerika... Angola-
- og Midtøsten. Skal jeg fortsette?
- Hva vil du? - Hva med å arbeide for meg?
- Hva skulle jeg gjøre? - Det som du pleier å gjøre.
- Forsvare den som betaler best. - Altså deg?
- Kjenner du til Science Frontiers? - Dere produserer den røde bakterien.
Mitt håp er at denne invasjonen skal føre med seg noe godt.
Mens dere høster gevinstene.
- Hva skulle du gjøre med Diana? - Brukt henne som blink.
Kan ikke forbrytelsen sones mot at hun avslører hvordan man kurerer sykdommer?
- Det er Diana som er sykdommen. - Da dør millioner av mennesker...
...siden vi mangler kunnskapen. De besøkende vet hvordan man kurerer kreft.
Du kaster bort tiden min, Bates.
Tvert imot, Mr. Tyler.
Jeg tilbyr deg ditt livs sjanse.
500000 dollar!
- Klarer du å dekke rettssaken? - Det er ikke noe problem.
- Men det er sløsing med penger. - Vi lever i et demokrati.
Man må bevise at noen er skyldig.
På min planet er loven rask og definitiv. Hun får hva hun fortjener.
- Hun skal få en rettferdig rettsak. - Hun fortjener å dø!
Hver tolvte time, resten av livet.
Først selger Bates den røde bakterien og nå selger han motgiften også.
For Nathan Bates har alt en pris.
- Er det alt du har igjen? - Jeg må ordne med påfyll.
Ellers får du skaffe en ny assistent.
- Jeg ringer fra Santa Cruz. - Ha det hyggelig.
- Ikke vær redd. Elizabeth klarer seg. - Det vet jeg, bestefar.
Mamma skal reise bort noen få dager.
- Kommer du snart hjem igjen? - Ja visst. Jeg kommer til å savne deg.
- Oppfør deg nå. - Jeg kommer til å savne deg, mamma.
Her kommer hun.
Vi følger etter!
Helikopteret!
- Hva får man for helikoptertyveri? - To år...eller Pulitzerprisen.
Hvor er ambulansen?
Der er den!
Traileren!
Så du den kjøre inn under broen? Den må ha ventet der.
Jeg vedder på at ambulansen er inni traileren.
Der kommer hun. Diana virker sikker på at hun skal bli frikjent.
Man kan nesten ane et smil. Der kan man se hvordan kulen treffer.
Man ser hvordan panikken bryter ut. Vi venter på beskjed om skaden.
En menneske hadde ikke overlevd et skudd så nær hjertet.
Men de besøkendes fysiologi er veldig annerledes...
Bestefar... det gjør vondt i armen min.
Ikke vær redd, jenta mi. Bestefar skal ordne det. Sett deg.
Science Frontiers? Jeg ser etter dr. Julie Parrish.
Ta henne med inn.
Hei, elskede.
Jeg skal ta en kikk på armen din.
Kan du hente litt is?
- God kveld, Diana. - Hvem er dere?
Nathan Bates, Science Frontiers. Vi tar oss av analysene av moderskipet.
Hittil har butikken vært ulønnsom. Derfor arrangerte jeg drapet på deg.
Med en bedøvelsespil? Synd, jeg så frem mot rettssaken.
Det tviler jeg på. Du er skyldig for brudd mot menneskeheten-
...folkemord og kannibalisme. - Det er et smaksspørsmål. Hva vil du?
Alle tror at du allerede er død. Jeg kan drepe deg nå. Og ingen vil vite om det.
- Men du har noe annet i tankene? - Du skal få leve.
Jeg skal holde deg med innkvartering og med føde, ikke menneskelig, naturligvis.
- Og i utbytte? - Skal du avsløre dine hemmeligheter.
Vi begynner med vaksinen mot kreft. En motstandsdyktig avling.
Et drivstoff uten forurensninger, litt rekombinant DNA...
Jeg redder verden fra alt vondt og dere tar æren for det.
- Det er avtalen. - Ellers lager jeg et par sko av deg.
Like uraffinert som alltid.
Valgmulighetene virker begrenset og plassen min også.
Hvis du samarbeider får du kommet deg litt ut. Bevoktet, selvfølgelig.
En av mine bedrifter selger både den røde bakterien og motgiften.
Takket være motgiften kan besøkende som Martin og Villie leve utendørs.
- Det kan du også gjøre, Diana. - Interessant...
- Jeg skal tenke på det. - Ikke tenk for lenge.
Jeg kommer tilbake.
- Hvor er morderen? - Han har forlatt landet.
Ikke glem vårt avtale. Når dere er ferdig med henne er hun min.
- Jeg hører en bil som kjører av gårde. - Jeg kan ikke se den. Vær forsiktig.
- Vi trenger bevis for at hun lever. - Hvis hun lever...må hun dø.
Først må vi ha bevis. Så tipser vi politiet. Kom!
Der har vi henne. Noen har lagt vantene på henne.
Gi meg kameraet.
Jeg er lei for det.
Slipp pistolen!
- Du slipper inn de røde bakteriene! - Kvelning tar for lang tid.
- Hør på meg, Martin... - Du er ond, Diana.
Du bringer død. Man forhandler ikke med en pestsmitte, man tilintetgjør den.
Martin... du har noe som jeg vil ha.
Mike... Diana har rømt. Det er min feil, Mike.
- Det er min feil... - Nei, Martin. Det er ikke din feil.
Du må stoppe henne, Mike. Hun kommer til å kalle hit flåten.
Nei, hun har ikke mye tid igjen. Hun kan ikke overleve på jorda.
De røde bakteriene i lufta tar kål på henne. Det er ute med henne.
- Motgiften? - Hun tok den siste pillen min.
Hun klarer seg i tolv timer.
- Mike, du må gjøre dette for meg. - Det lover jeg. Hva skal jeg gjøre?
Hun sover bekymret, men hun sover.
Jeg matet hestene. Det har blitt kjølig ute.
Hun kan ikke beholde væsken og jeg har ikke fått ned feberen.
Hun har vært glovarm i en time. Kroppen orker ikke lenge til.
- Kanskje det bare er en infeksjon. - Såret på armen er ingen infeksjon.
- Hun er en hybrid. Jeg vet ikke, jeg... - Gjør noe før det er for sent.
- Vi er begge redde at hun skal dø. - Vi må ha oversett noe!
Ja, det har vi. Kanskje du har rett. Kanskje det ikke er en infeksjon.
Kanskje hun blir forvandlet til en av dem.
- Hun har tatt hesten sin! - Kom!
Har du problemer? Trenger du skyss?
- Det var veldig snilt av deg. - Gleden er helt på min side.
- Du er jo kald som is. - Jeg vet, jeg får slike frysninger.
- Kanskje jeg kan varme deg? - Jeg tenkte akkurat det samme.
OPPSPORINGSSTASJON 22,5 KILOMETER
- Diana har rømt. - Hun slipper ikke unna.
- Moderskipet er altfor godt bevoktet. - Det er en oppsporingsstasjon der.
De har utstyr for å ta i mot og sende signaler fra verdensrommet.
- Ta med dere tre menn. - Ingen amatører. Jeg jobber alene.
- Du jobber for meg. - Feil. Jeg jobber ikke for noen.
- Da vil jeg ha tilbake pengene. - Jeg har tenkt å ikke bli grov i kjeften...
- Hvordan vet jeg om du har drept Diana? - Da lar jeg deg leve.
Mannen som nettopp gikk er et problem.
Nei, Mr. Bates. Han er allerede glemt.
- Hvorfor stopper vi? - Det er Den gylne regel.
Jeg gjør deg en tjeneste, så gjør du meg en gjentjeneste.
Jeg skjønner...
Så deilig. Det er virkelig deilig...
OPPSPORINGSSTASJON 22,5 KILOMETER
Hun kan ikke være langt unna.
Det kommer lys fra hulen.
Pass på!
- Elizabeth er der inne. - Hulen må være full av slanger.
Vi må få tak i henne.
Nei!
Det er ikke mulig... Elizabeth.
Hun gjennomgår en forvandling.
Til hva da?
Vi kan ikke gjøre noe nå! Vi må la forvandlingen virke ferdig.
Ellers kan hun bli skadet... kanskje dø.
Du har blitt bedre.
Hva faen gjør du her?
- Jeg tenkte spørre deg det samme. - Du vet hva jeg gjør her.
- Diana er død. - Bare hvis du har drept henne.
Du kjenner allerede til alt, ikke sant? Hvem jobber du for nå? CIA? FBI?
Hør! Hører du det?
Et peilesignal. Martin hadde rett.
Hun prøver å få kontakt med dem.
Det kommer herfra.
Sjekk datamaskinen.
Her er det.
Mr. Donovan og Mr. Tyler. Så hyggelig at dere sier hadet.
Diana, du har ikke mye tid på deg. Martin hadde bare én pille igjen.
Jeg følger etter henne. Skyt et skudd hvis du ser henne.
Her slutter sirkelen. Kast pistolen!
Adjø, Mr. Donovan.
Diana!
Martin hilser!
Hun var så godt som død.
- Neste gang. - Det er allerede neste gang.
Sendingen ble avbrutt ellers ville vi kommet før.
- For en primitiv planet. - Vi trodde at bakteriene drepte deg.
Bakteriene påvirket oss ikke.
- Hvor mange angrepsskip har vi? - Mange nok.
Resync: Xenzai[NEF]
FORTSETTELSE FØLGER
Subripped av Jajoss www.divxnorway.com